Varför?
- Du vet varför. - Snälla...
Hej, Xavier.
Viktor?
Jag behöver bevis.
Man kan inte vara nog försiktig.
- Jag trodde inte du skulle dyka upp. - Jag hade lite att uträtta först.
- Nu är jag din. - Bra.
Jag har sett den här. Jag gillade den.
Ja, lite för ambitiös kanske.
Ja, du var filmens gangsterkungen som aldrig gjorde fel.
- Vad hände? - Jag gjorde tydligen fel.
- Vi låter det vara. - Javisst ja. Hur gammal var hon?
- Tillräckligt gammal. - Knappt tvåsiffrigt vad jag minns.
Du ska inte tro på allt du läser.
- Var vill du börja? - Från början.
Förortsområde, Bukarest, Rumänien
Vi var fyra. Alexandru, Ceasar, Marku och jag.
Bara en av oss var dum nog att låna pengar av två busar i kvarteret.
Rigorio och Flavio.
Var är mina pengar, din lilla skit? Var är de?
- Var är mina pengar? - Kom, vi sticker.
Skaffa fram mina pengar, din snorunge.
Varför gjorde du det, Viktor?
Nu får vi problem med dem.
- Säg nåt, Marku. - Jag måste gå nu.
Nej... låt honom vara.
Nej!
Upp...
Upp!
Har du mina pengar?
En vecka, Kruschenko.
Annars ser vi till att frugan får börja jobba.
Förstår du? Ja?
Bra.
Försök att resa dig. - Hjälp din pappa, Viktor.
Viktor!
- Vad vill du? - Jag vill ha ett jobb.
- Vad heter du? - Viktor.
Du är Kruschenkos grabb, va?
Din pappa är skyldig mig mycket pengar.
- Ska du arbeta av dem? - Nej.
De är inte min skuld.
Inte din skuld...
Du har stake, grabben, som kommer hit tomhänt.
Draco, kom igen.
Inte din skuld, va?
Nikolai, ta med dig honom imorgon.
Viktor.
Vad har hänt med ditt ansikte?
Vad har hänt? Grabben!
Jävla skit.
- Vann du? - Vem vill veta det?
Har du mina pengar?
Ja... ja. Ja, jag har pengar.
Här är pengar.
Mer pengar.
- Du fuskar. - Jag fuskar inte.
Viktor.
Okej?
- Hej? - Är Anton hemma?
Ja. Ja, kom in.
- Vem är han? - Han vill träffa dig.
- Vad vill du? - Sergei har skickat mig.
- Har Sergei skickat dig? Varför då? - Pengarna du är skyldig.
Så han skickade dig... för att hämta pengar?
Hälsa Sergei, att om han vill ha pengarna ska han inte förolämpa mig.
- Dra åt helvete! - Anton, inte framför flickorna.
Jag har sett honom. Han är en av Sergeis killar. Är du skyldig honom pengar?
- Jag går inte utan pengarna. - Din lilla pissmyra.
Vad ska du göra med den, din lilla skit...
Efter det som hänt kunde jag inte stanna, så de flyttade mig till stan.
Det hade hänt lite saker så jag behövde tillåtelse att återvända.
De förde oss till Vadim. Överhuvudet för den största familjen.
Min vän, trevligt att träffas. Det var länge sen.
Vem är det här?
Franco?
Förra gången var du inte större än så här. Nu är du en ung man.
Jag beklagar det som hände din fru.
Det kanske var bäst så. Hon var inte lycklig.
- Som David. Hur har han det? - Han har det bra.
Ta med Franco hem till oss en dag, så de kan vara tillsammans lite.
Och du? Är du redo att komma tillbaka?
De letar fortfarande efter mig.
Ja, men nu är det den rätta typen av poliser.
De letar på fel ställen.
En sak till...
Det här är en kille som jag hoppas kan vara till nytta.
Han har vuxit ur lantlivet.
De unga. De är så framåt nuförtiden.
Nå, skogsmus, är du redo för storstan?
Jag blev den yngsta indrivaren. Född till mördare.
Det kallade Sergei mig för. Han lärde mig allt.
Han lärde mig... att aldrig missa.
Han lärde mig at smälta in i omgivningen.
Jag heter Viktor. Jag heter Viktor. Jag heter Viktor.
Förräderi, de listigas bedrägeri.
Jag var tvungen att lära mig fiendens hemlighet.
Och regel nummer ett:
Ibland när det är nödvändigt att få ner en man på knä...
När man verkligen vill knäcka nån, så räcker det inte alltid med en kula.
Du vet, Anatolie...
Du har stake. Det råder det inget tvivel om.
Men du har ingen idé om-
- vem du har att göra med.
Jag vet vad jag har att göra med. Låt mig gissa...
Du tänker krossa mina kulor, va? Gör det då för i helvete!
Men det är bäst att du dödar mig sen, för jag tänker skjuta skallen av dig.
Kom igen! Vad väntar du på?
Vad fan är det här?
Nej, nej. Hon har inget med det här att göra.
Gör vad ni vill med mig Hon har inget med det här att göra.
Snälla...
Jag hade en lång karriär framför mig.
Sen klantade sig Franco, Trafficants son.
Sergei och Viktor, mina hjältar.
- Din pappa sa att du hade bilproblem. - Nej, nej, inte bilproblem.
Riktiga problem.
Viktor, bilens bagageluckan...
Varför glor du på honom? Har du glömt vem du arbetar för?
Nu!
Viktor, är allt okej?
Vad fan händer nu, Frankie?
Hur många gånger ska jag behöva säga det?
Jag heter Franco, inte Frankie.
Frankie, Franco... Vem bryr sig?
Vi har väntat här i en timme, som idioter.
Det är bra att vänta.
- Hur mycket? - Fem.
- Det är lite högt. - Det inkluderar Guldlock.
Jag antar att hon inte hann ut ur björnfars säng.
Mycket bra, David, mycket bra.
Ursäkta mig.
Han har ändrat den.
Det är ett skämt.
Viktor, pistol.
Nej!
Franco!
Pappa...
Far, jag behöver en läkare. Jag förblöder.
Se på mig!
Städa upp. Inga spår.
Han kommer inte att kunna glömma det här.
David var Vadims pojke.
Sergei hade rätt. Trafficant kunde inte glömma det.
Bra val.
Du kunde ha dödat mig med den.
Jag hade inget val. Det förstår du nog.
Nej.
Av alla människor... så förstår du.
Du förstår det.
Du vet att det var tvungen att vara jag.
Ja... ja.
Fortfarande likadan.
Efter alla dessa år fortfarande likadan.
Inga känslor.
Inget och ingen når in till dig.
Var positiv, Sergei.
Förstår du...
Jag förstod aldrig hur räd du var.
Inte förrän nu.
Farväl, min vän.
De skulle inte sluta förrän jag var död, så jag gav dem vad de ville ha.
Där var jag, en död man i ett främmande land.
Jag var helt främmande och kände ingen.
Det var lätt att ändra på. Man behövde bara känna till var man skulle leta.
Det hade Sergei lärt mig.
I Bukarest avlyssnade vi de finaste hotellen.
De som politiker, hallickar och gangsters roade sig på.
Jag visste att de gjorde samma sak här.
- Vad fan gör du? - Varsågod.
Det hade ingen betydelse vilket land eller stad man befann sig i.
Maffians övervakning var alltid likadan.
Jag letade i deras filer efter nåt jag kunde använda.
Det tog en stund. Sen hittade jag det jag behövde.
- Var är Rapha? - Jag känner ingen Rapha.
Fan!
Nästa gång blir det värre. Var är han?
- Han är på en skyddad plats. - Var då?
- Firth Street, nr. 44. - Var exakt?
- Byggnad 7, Industri Öst. - Okej, bra.
Hans namn var Rapha, en gangster som blev tjallare.
Gömd på ett säkert ställe så han skulle kunna vittna.
Många letade efter honom. Jag kunde ha sålt informationen.
Men jag hade nåt annat i tankarna.
Ett ögonblick.
Skjut inte!
I munnen.
Över huvudet.
Be.
Ställ dig upp!
Hej, Rapha.
- Vem är du? - Viktigast är vad jag kan göra för dig.
- Vad skulle det vara? - Saker som dina män inte kan.
Han är snut, en jävla mullvad.
- Han har en poäng. - Vill du inte ha honom?
Jag har en bättre idé. Vad säger du om det här?
Vi behåller honom och dödar dig.
Ingen har sett dig komma in, ingen kommer att se dig gå.
Ja, men du vet det, eller hur?
Nu räcker det.
Få ut honom härifrån.
Sätt fart.
- Vad heter du? - Viktor.
Var bor du?
Jag ringer. Jag ger dig lite tid att tänka över erbjudandet.
Charles Brett, en polis som blivit ett problem.
Ingen familj, inga vänner.
Han har sin egen enhet och han kan inte köpas. Vi har verkligen försökt.
En riktig korsfarare.
Du sa att du ville ha ett jobb.
Se till att röja undan honom.
Du behöver inte mig till det.
- Vem som helst kan göra det. - Problemet är att vi inte kan det.
Gör vi det, så får vi ett rent helvete.
Du sa att du kan göra sånt vi inte kan.
Bevisa det.
- Vad är det här? - Priset.
Det är ett högt pris.
Okej.
- För i helvete! - Jag ber om ursäkt.
Jag hämtar en ny.
En kopp kaffe.
Ursäkta.
- Hur i helvete gjorde du det? - Det stod att han fick hjärtattack.
Flytande nikotin.
Jag vill ha alla detaljerna. Men föst ska vi fira det.
Roxie, Angel, det här är Viktor.
Lägg bort den.
Roxie, visitera honom. Angel, visitera honom.
Sätt fart!
Ge mig den.
Du... kör.
Hämta Kovacs.
Var fan är Kovacs?!
Vad har hänt?
Nån visste att vi skulle komma.
Låt mig gissa.
Jag visste att han var ett problem så fort jag såg honom.
Vad är du för en?
Under täckmantel? Kuksugarsnut!
Har du tänkt svara?
Ditt jävla svin!
Du sålde mig till Brett! För vadå?
Trodde du han skulle låta dig komma undan?
Vad sa du till dem?
- Hur kunde jag ha så fel? - Sånt händer.
Det är svårt att ha koll på allt hela tiden. Du vet väl vad man säger?
- Jo närmare de är... - Ja, men du såg det.
- Det är lättare att se från utsidan. - Nu är du på insidan.
- Kan du fortfarande se dem? - Det kan jag inte garantera.
Kovacs visste inget om dig.
Kanske, kanske inte.
- Jag kan inte ta den risken. - Okej, då måste du gå.
Gör mig en sista tjänst.
Det behöver inte se ut som en olycka.
Jag vill skicka ett budskap.
Farväl, Viktor.
- Godafton. - Hej, Steve.
Kan jag hjälpa er?
Stanna och ta ett glas med oss den här gången.
Lugn.
Vill du vara med på det här?
Bra, då blir det mer till oss.
Vi kan inte låta dig gå ännu.
Som mannen sa...
Det räcker nu.
- Vad är det? - Mitt halsband.
Vi måste härifrån... Nu!
- Följer du inte med? - Jag väntar på en annan bil.
Det känns inte rätt att avsluta det så här.
Mitt namn är Bethesda.
Viktor.
- Hallå? - Hallå...
Jag har nåt som är ditt.
Viktor...
Det här är inte lätt för mig, Bethesda.
Jag... har inte gjort nåt sånt här förut.
Okej, det är en dålig idé.
Den värsta.
6 MÅNADER SENARE
Du älskar mig inte.
Jag vet inte om du ens vet hur man älskar.
Bethesda.
- Jag vill inte att du går. - Ge mig ett skäl till att stanna.
- Vill du verkligen veta vad jag gör? - Ja...
- Är du säker? - Ja.
Du behöver den inte.
Historien?
Är den värd det?
Nej.
- Vad heter han? - Alex...
Jag säger det bara en gång.
Du är död.
Lämna stan, lämna landet ikväll.
Kom aldrig tillbaka igen. Förstår du?
Gå.
Bethesda låter som en speciell kvinna. Jag hade gärna träffat henne.
- Hon kommer i eftermiddag. - Det har du inte berättat.
Det blev bestämt i sista stund... Hon beundrar dig, uppenbart.
Vilken ära. Vad händer nu?
Det vet jag inte. För första gången i mitt liv har jag ingen plan.
- Vi får hitta på nåt tillsammans. - Vilken typ av far tror du att du blir?
En stark far.
En bra far.
Du bara avslutar ditt våldsamma liv rakt av.
Om det hade varit så lätt.
Sista gången jag såg nån av dem var vi bara barn.
Vi hängde med varandra och gömde oss för kvarterets slagskämpar.
Det var över 20 år sen.
Jag kände igen honom direkt när jag såg hans ansikte.
Hej, Ceasar.
- Viktor... - Jag trodde inte vi skulle ses igen.
Hur hittade du mig?
En brittisk polis såg dig.
De andra, då? Marku? Alexi?
Det var länge sen, min vän.
Alexi, hans mamma flyttade med honom strax efter att du gett dig av.
Hörde aldrig ifrån honom sen.
Marku? Han är den värste. Han har en fet fru och ett gäng ungar.
Och du? Jag såg dig aldrig som en av Trafficants killar.
Vad har man för val. Antingen knullar man, eller så blir man knullad.
Vill du se en som blivit knullad, hälsa på Marku.
- Vem mer vet? - Inga andra vet nåt...
Jag varnar dig, Ceasar.
Trodde du att Trafficant efter alla dessa år-
- vill att Vadim ska känna till att du varit i livet hela tiden?
Då får jag väl dyka upp och låta dem ta hand om honom åt mig.
Då kommer de att jaga dig... allihop.
- Det överlever du inte. - Jag överlevde förra gången.
Försök, vad vet jag?
Jag tror du vet alldeles för mycket.
Jag är den enda som vet att du lever.
Och du håller tyst om det? - Jag hade inget val förut.
Jag ville inte göra det.
Det är ju jag, Viktor. Vi är bröder.
Nej, det tror jag inte.
Du har inte en chans. Du kan inte komma när honom.
- Jo, det kan jag. - Du vet aldrig när du ska dra dig ur.
Ceasar, jag har alltid kunnat komma åt honom. Det har du aldrig förstått.
Jag kunde ha dödat honom när jag ville, även när han skickade Sergei.
Men jag valde att inte göra det av lojalitet.
Lojalitet? Snälla, gör det inte, Viktor.
Det är jag, Ceasar. Du kan lita på mig.
Förortsområde, Bukarest, Rumänien
- Viktor? Är det du? - Marku...
Jag bor här intill nu. Jag hörde ljud. Jag trodde det var barn.
Var är hon?
Jag är hemskt ledsen.
När då?
Inte låg tid efter att du gett dig av. Jag försökte hjälpa till, men...
- Pengarna jag skickade då? - Flavio, tog över efter att du drog.
Jag är ledsen.
- Var är de? - Du vet var de är...
När de sa att du var död...
Det är skönt att se dig.
- Vad har du gjort med honom? - Franco? Han lever.
Det är upp till dig om han ska fortsätta leva.
Jag ville inte att det skulle bli så här.
Du vet att jag inte hade nåt val. Han är min son.
Inte den första gången, kanske.
Den här gången har du ett val.
Jag var försvunnen, död.
- Hur fick du reda på det? - Rykten, till att börja med.
Men rykten florerar alltid. Sen är det poliser som jagar spöken.
Jag funderade inte på det.
Inte förrän jag såg dig på en övervakningsfilm.
Det var en överraskning.
- Hur fick du tag på den? - Vår räckvidd förvånar dig, eller hur?
- Hur då? - Alexandru, du minns nog honom.
Det gick bra för honom. Inspektör på Interpol.
- Varför skulle ha hjälpa dig? - Hur tror du han fick sin karriär?
När jag såg hur du hanterade männen, blev jag stolt.
Att behöva ge ordern krossade mitt hjärta.
Men du gjorde det? Jag är fortfarande här.
När jag ser dig nu, kan jag inte göra det igen.
Du var mer som en son till mig än min egen son.
Franco är svag.
Han har inte din styrka... din disciplin.
Vi har mycket genensamt. Låt oss glömma det som varit.
Vi äter och dricker och sen skiljs vi åt.
- Okej, och kontraktet? - Annullerat.
Du har bevisat din lojalitet, även under de mest extrema omständigheter.
Jag har alltid vetat att du var speciell.
Iskall. Det kallade alltid Sergei dig.
Jag har alltid trott att han var lite rädd för dig.
Kanske.
Jag har alltid undrat hur du fick honom att göra det?
Det var inte lätt. Han uppfostrade dig.
Jag tror att det var lika svårt för honom, som det var för mig.
- Vad sa du till honom? - Sergei gjorde som han blev tillsagd.
Jag hade aldrig föreställt mig att det var så lätt för honom.
Det finns tänkare och genomförare.
Du och jag tänker... Han handlar.
Man kan inte ändra på nåns natur.
Ja, du har nog rätt i det.
Då kan vi vara överens om en sak.
Gör det inte...
Vänster hand.
Långsamt.
Sätt dig ner, Alexi.
- Jag förväntade mig inte att se dig. - Det har jag hört ofta på sistone.
Du är här, det betyder att Trafficant är död.
Du har en vacker familj.
- Tänk inte ens på det. - Var inte så naiv.
Du sålde mig till Trafficant.
Jag ville det inte, Viktor. Jag hatade honom.
Men jag stod i skuld till honom.
Jag tänkte att jag kunde använda det för att köpa mig en utväg.
För deras skull.
Förstör videon, Alexi.
Jag har också en önskan att komma bort ifrån det här.
Har du tänkt att döda mig?
Om jag måste komma tillbaka hit igen...
...så gör jag det.
Lät du honom leva?
- Han hade för mycket att förlora. - Precis som du.
Ja, precis som jag.
Jag beklagar din mors bortgång.
Hurså? Du kände ju inte henne.
- Det måste vara hon. - Ska jag öppna?
Till dig.
Vad är det som händer?
- Lägg bort pistolen. - Var har du fått den här ifrån?
Det är min brors.
- Är du säker? - Självklart. Var har du fått den ifrån?
Jag tog den. När jag träffade honom igår.
Har du dödat min bror?
Trodde du inte att vi kände till din hemlighet?
Varför?
Bethesda.
Sätt dig.
Jag har sett den så många gånger.
Vilken historia... och vilken talang du har.
Jag förstod aldrig varför du lät kungen slippa undan till sist.
Låt mig berätta en historia om en annan kung.
En grym kung som styrde sitt rike hänsynslöst och utan ånger.
En bonde, en hederlig man, som stod i skuld till kungen.
Bonden hade inget att återgälda skulden med.
Så männen tog det värdefullaste de kunde hitta.
Hans vackra döttrar.
Bonden ville inte låta dem göra det.
Så de dödade honom.
Flickorna sattes i arbete med att passa upp på kungen och hans vänner.
En av systrarna var för svag för dem.
Den andra var stark.
Ho höll ut och lärde sig hur män är.
Den svaga var min syster.
Jag var bara tio, så det är inte konstigt att du inte kände igen mig.
Men ni har lämnat starka spår, du och din bror.
- Det var längesen. Det var ett misstag. - Som du upprepade ofta.
Hör på...
Vad handlar det om?
Jag visste att du inte skulle säga nej till det här.
Chansen att få intervjua en sån här man.
En historia som garanterar din comeback.
En chans att bli en stor man igen.
Men det var en illusion, för att få dig att drömma igen...
...så att jag skulle få chansen att beröva dig den.
Mår du bra?
Varför sätter du dig inte?
Jag vet vad du tänker.
Varför?
Varför gå denna omständliga väg...
...och få dig att bli förälskad i mig.
Skapa ett liv tillsammans.
Smärta, Viktor.
Smärtan att mista den man älskar.
Jag ville inte att du skulle gå miste om den.
Jag sålde dig till Trafficant.
Jag visste att de skulle komma efter dig och att du skulle döda dem.
Efter det återstod du... och han.
Och nu är det bara du.
Inte än...
Det är bara en sak till du ska veta.
Det är en pojke.
Din pojke.
Pojken du alltid drömt om.
När han är gammal nog ska jag visa honom vem du var.
Han kommer att förakta dig.
Du hade rätt, Viktor.
Ibland räcker det inte med en kula.